Jag vill inte att du skall se det här som bara en film...
...nån sorts process som konverterar elektroner och magnetiska impulser...
...till former, figurer och ljud.
Nej. Lyssna på mej.
Vi är här för att göra avtryck i universum.
Varför är vi annars här?
Vi skapar en helt ny medvetenhet...
...som en artist eller poet.
Det är så du skall se det här.
Vi skriver om historien om människans medvetande med vad vi gör här.
Visst. Men Steven, just nu oroar jag mej mer...
...för att få ljus på skådespelerskan. Vet du vad jag menar?
Simon. Ursäkta mej en sekund.
- Michelle. - Ja?
Michelle, gå... Ja, gå långsamt mot linsen.
Så här?
Okej. Ja. Ja.
Jag har alltid undrat hur det har varit för Steve.
Jag menar, ända sedan vi var små, så befann han sig alltid...
...någonstans mellan en religiös upplevelse och ett korståg.
Som med den här reklamen.
Den var praktiskt taget legendarisk från tiden då Ridley Scott spelade in den.
Som boken, 1984, med de nedtryckta massorna...
... och med en enda stor gnista av motstånd...
... mot den ondskefulla Storebror som styrde allt.
Kör, kör, kör.
På med röken, tack.
Och ni tre. Just det, ni kommer med mej.
Ni andra stannar där bak.
- är ett kraftfullare vapen än någon flotta eller arme på jorden.
Vi är ett folk med en vilja.
En lösning. Ett uppdrag.
Våra fiender kommer att tala sig själva till döds...
... och vi kommer att begrava dem i deras egen förvirring.
Vi skall segra.
Och 13 år senare...
... Blir Steve tvungen att gå upp på den där scenen i Boston.
Det var...
Det var underligt.
Den tidens...
...tävlan mellan oss är över.
Tack, Bill.
Tack för att du står här med oss.
Tack vare det är världen en bättre plats.
Microsoft kommer att ruinera Apple. Man kan inte lita på dom.
Jag vet.
Jag inser att detta kan vara chockerande för en del av er.
Jag menar, Steve talar med Bill Gates...
... vem är det som tittar ner som om han vore Storebror, och det var han.
I flera år, blev Steve nästan galen över vad Bill gjorde mot honom...
... och nu står han uppe på den där scenen, framför hela världen...
... och berättar för alla att han är Kristus Frälsaren.
Jag menar, hur tar man sig därifrån och hit?
Det var oroligheter på universitetsområdet...
... vid Kaliforniens Universitet vid Berkeley.
Även Santa Barbaras universitetsområde rapporterade om ett mindre upplopp.
Demonstranterna sa att... - Över 400 studenter...
... hade deltagit i demonstrationen.
På morgonen, sköt polisen tårgas-granater för att splittra folksamlingen.
Studentledarna var angelägna att få träffa universitetets befattningshavare...
... för att ge sin syn på Vietnam.
- Vad fan gör vi här? - Vi sticker härifrån.
Håll er undan. Stanna. Stanna där. Backa.
- Tappa inte lådan! - Nej då!
Kom igen.
Är du okej?
Dom där tror att dom är revolutionärer.
- Det är dom inte. vi är. - Är vi?
Du vet, Steve var inte som du eller jag.
Han såg saker på ett annat sätt. Även när jag gick på Berkeley...
... Om jag tittade på något och bara såg kilobytes eller kretskort...
... så skulle han se karma eller meningen med universum.
Steve och jag hittade en skum kille som var hjälte på Berkley...
... därför att han kommit på ett sätt att besegra systemet.
Den här killen kallades Captain Crunch...
...därför att han kom på att den lilla visslan...
...som fanns i paketen till Cap'n Crunch frukostflingor...
...hade samma ton som AT&T's utrustning för rikssamtal.
Så man kunde ringa gratis över hela världen...
... med en pryl som jag byggt som kallades the blue box.
För att testa den ringde vi till påven.
- Du får tala med honom. - Nej, nej, nej.
Kopplar dom dej till påven?
Nu har jag kommit på det.
Jag har kommit på det. Jag vet vad det handlar om. Vet du vad det handlar om?
Det handlar om makt.
Just det, grabben.
Det är som i de där knäppa länderna...
...när militären störtar presidenten.
Det första dom lägger beslag på...
...är folkets kommunikationer, du vet, radio, TV, tidningar.
Häftigt, alltså.
Information är makt.
jag fortsatte att bygga boxarna, och Steve fortsatte att sälja dom...
... tills en dag, när vi nästan blev haffade av några poliser...
... som, tack gode Gud, inte ens visste vad en blue box var.
Ni borde gå och klippa er, grabbar.
Så jag försökte bygga något som inte skulle ge oss bekymmer.
- Det där är inte en blue box. - Det är en dator.
Woz, vi behöver blue boxes, inte datorer.
- Jag har fixat en reporter från Mercury News. - Varför då?
Min morsa ringde, hon berättade att jag byggde en dator, som dom ville skriva om.
Woz, skärp dej.
Du, får jag fråga dej en sak, allvarligt. Se på mej.
Vill du sitta fast resten av livet i den här helveteshålan?
Lyssna nu, jag är uppvuxen här, okej? Det är inte en helveteshåla. Skjut.
Jag vet att din tidning kommer att tycka att Steves dator är fascinerande.
Han är så smart. Han byggde allt från reservdelar.
Steven, reportern...
Hej. Den började brinna.
Min första chans till berömmelse, och datorn börjar brinna.
Ledsen.
Medan jag fortfarande gick på Berkeley...
... så fortsatte jag att göra konstiga elektroniska prylar...
... som egentligen bara var skämt.
Men vadå, du vet, det är viktigt att skämta.
Det jobbiga på den tiden var att jag, Steve och hans flickvän...
... i stort sett var panka.
Så det slutade med att vi gjorde ganska knäppa saker bara för att få pengar.
Jag vet var vi kan få ett jobb.
- Såg det på anslagstavlan där. - Vilket sorts jobb?
Jag vet inte. Det låter ungefär som underhållninsbranschen.
Klä ut sig till Alice i underlandet och sånt för en massa ungar?
Men ni vet, det var inte riktigt Steves grej.
I ett tidigare liv så kanske...
...Jag var en poet, eller en konstnär.
Du kanske talar om tidigare liv och sånt...
...därför att, tja, du kanske inte vet vem du är.
Vad fan snackar du om? Vet jag inte vem jag är?
Ja men, det gör du inte. Jag menar, du sa ju...
Jag vill inte tala om det, varken med dej eller med någon annan.
Jag försöker bara hjälpa.
Nu tappade inte jag och Steve kontakten med varandra eller så...
...men han var definitivt på platser, som jag inte var...
...som vid nåt hinduistiskt kloster i Indien...
...och ett kollektiv uppe i Oregon där dom plockade äpplen hela dagarna.
Det var lite av en resa för Steve.
Den sorten som man gör både på insidan och på utsidan.
Alltså, han måste definitivt ha varit på konstiga platser.
har du sett den nya omslagsbruden? Fröken Oktober?
Grabben, fröken Augusti är mycket bättre.
Brösten är så här stora.
Gode gud, Ballmer. Du är helt obildad.
Ja ja, visst. Precis som om du går omkring och läser Platon.
Du är den enda snubben jag känner...
...som skulle kunna möblera med Playboy-tidningar, herregud.
Titta, du har tillräckligt för att göra en stol.
Du behöver inte oroa dej för att dom skall flytta sig...
...för dom har fastnat i varandra. - Stick ut.
- Alla har klibbat fast. - Ibland på den tiden...
... skulle jag kunna strypa Bill Gates.
Den grabben kunde förvandla alla situationer till ett pokerspel.
Glöm lektioner. Poker.
Om jorden skulle gå under inatt? Inga problem, poker.
Eller att vi till sist lyckats lösa meningen med livet.
Mer poker.
Och vinster. Den här killen spydde när han förlorade...
... vilket inte hände ofta, det kan jag försäkra.
- Kåk. - Åh, nej.
Hallå, Bill.
Våra rum var som ett kasino.
Ett stökigt kasino egentligen.
Och Bill sov där han föll ner.
Bill, revolutionen börjar utan oss.
Bill och Paul Allen hade känt ända sedan dom var små.
Om ordet "passion" dök upp i deras liv...
... så berodde det på en enda sak: datorer.
Särskilt den här, gjord av nån snubbe i Albuquerque av alla platser.
Vad är detta, porr för ingenjörer?
Åh gud, en Altair.
Missar jag något?
Jag menar, fröken Oktober kan jag förstå, men vad är det här?
Det här är bättre än fröken Oktober.
Det här är en dator.
- Åh, Gud. - I artikeln står det...
...att dom behöver någon som kan komma på ett språk till den.
Just nu står den bara där och blinkar.
Den som talar med denne Ed Roberts måste åka till Albuquerque och träffa honom.
Du borde åka för du passar bättre än mej för såna saker.
- Det gör jag inte. - Ni ser hemska ut båda två.
- Ställ in dej på det bara. - Vad är det vi skall göra?
Det är lätt. Du ringer till honom och säger att du är Paul.
Och sen åker Paul till Albuquerque och säger att han är Paul.
Ok, vad skall du säga?
Hej. Mr. Ed Roberts, tack.
Det är Paul Allen som ringer från Cambridge, Massachusetts.
Det är vårt jobba att komma på vad den här snubben inte vet att han behöver...
...men måste ha, och se till att han vet att han måste ha det...
...och att vi är dom enda som kan ge honom svaret.
Vad?
- Mr. Roberts? - Ja, Mr. Allen.
Jag kan säga att jag tror vi har en glödhet produkt här.
Anledningen till att jag kan säga det är att jag har svarat på mer än 50 samtal...
...från människor som vill komma och arbeta med oss på vårt Altair projekt.
Så här lyder avtalet.
Jag smugglar in två kvinnor i mitt rum.
Och dom är nakna.
Och då menar jag riktigt nakna.
Du vet, underbart nakna.
Så kom inte och säg att jag aldrig har gjort någonting för dej...
...därför att dom väntar på dej just nu.
Skit på dej, Ballmer.
Just ja, jag sa till dem...
...att du skriver ett datorspråk...
...och då började dom stöna direkt.
"Åh, datorspråk.
Åh, Fortran.
Åh, Fortran."
Lägg av nu, Steve.
Ursäkta mej, men jag försöker bara att rädda er grabbar från...
...att slösa bort hela er Harvard-veckoläsning...
...på den där Traf-O-Data simulatorn...
...medan alla andra är på fyllan eller får sig ett ligg.
- Paul, är dom delarna binära? - Jag ger upp. Jag ger upp.
Jag ger upp. Jag ger upp.
Åh, ducka, Bill.
Du vet, Bill. Jag tror du måste hitta på en bättre raggningsreplik.
Att fråga om hennes poäng på nationella provet hjälper knappast.
Jag glömde att skriva en "laddare".
Det är ingen förbättring, Bill.
Nej, nej. Jag kom precis på en sak. Paul är på väg till Albuquerque.
Jag glömde att göra en "laddare", som kopplar ihop datorn och skrivmaskinen.
Om han startar den maskinen, och den inte kan läsa bandet, är vi döda.
Såvida han inte kunde göra det på planet, jag är färdig.
- Det är nåt jag just kom på. - Det hoppas jag.
Om den här Albuquerque-grejen hade fungerat, så tänkte jag sluta på Harvard.
Är du inte klok?
Jag måste bli läkare eller nåt.
Gynekolog kanske.
- Kom igen. - Jag flyger.
Ja, du flyger.
- Här kommer vi. - Ballmer.
Du är den enda snubben jag känner som betalar stripporna...
...för att dom skall ta på sig kläderna.
Kom igen, fyllo.
Okej.
Du, Bill...
...det är antingen kläderna eller du, men någonting...
...behöver definitivt spolas av.
- Ledsen att vi misslyckades. - Kom igen.
- God natt. - Ledsen att vi misslyckades.
Bill, Bill, Bill.
Det är en Altair.
Dom gav oss den som en gåva.
Vi tog dom med storm.
Woz, måste vi ha möss?
Kom igen, jag gillar möss. Det här är Irving.
Du grabben, du stoppar gift i din kropp.
Hallå, hallå, kom igen. Ge mej dom.
- Det är pommes frites, grabben. - precis vad jag menade.
Pommes frites, hel-amerikans mat. Kom igen.
Jag kan inte äta som du.
Äter frukt hela tiden. Det är konstigt.
Det är inte konstigt. Det är rent. Det gör själen ren.
Åh, vänta, vänta. Den här måste du höra. Jag fick en rolig idag.
Har du hört den om fyllot som kom ragglande ut från tunnelbanan...
... och sa, "Jag gick vilse i en snubbes källare.
Du skulle ha sett vilken tågbana han hade"?
- Buktens Ring-in-ett-Skämt Linje, gör dej glad med en tunna skratt.
Jag har en ny bok med Polska skämt.
Med den kan jag hålla på i åratal.
- Varför? - Varför?
Det får folk att skratta.
Det ringer folk varje dag för att få höra mina senaste skämt.
Det gör deras dag bättre.
Är du säker på att dom här grejerna kommer att fungera?
- Om det inte börjar brinna. - Skämta inte.
Jag gillar skämt.
Skämt får mej att må bra.
Vet du, jag anlitade en privatdetektiv idag.
Jag vill hitta min mamma.
Min riktiga mamma.
Du pratar aldrig om såna saker med mej.
Det där med att vara adopterad och så.
Guy säger att han antagligen kan hitta henne.
varför flippar du alltid ut när Arlene frågar om det?
Arlene? Arlene har egna problem.
Mina föräldrar vill inte ha henne i huset. Hon ringer mej en miljon gånger.
Jag jobbar på mina saker i alla fall.
Känns det bättre?
Ok, Steve, berätta för de andra vad du känner.
Som...
- Som att det är borta. - Vilket då?
Ilskan.
Som att ilskan är borta.
Den är borta.
Det häftigaste på den tiden, var att gå till Hembryggar-Klubben.
Det var där en massa killar tillbringade all sin fritid...
... för att försöka få tillgång till datorer som ägdes av lokala företag.
Och folk gick dit och visade prylarna som dom just byggt.
Fast de flesta prylarna fungerade inte så bra.
- Läst i Popular Electronics utgåva för cirka ett år sedan...
...om den nya Altair 8800.
Jag var nervös den dagen vi gick in med min hemgjorda dator...
... men jag fick en kick av det. Allt folk...
... som kom fram för att tala med mej.
Skissen vi har...
- Vad är det för grej? - Kolla den.
Den första dator du nånsin har sett.
Vad används skärmen till?
Jag var inte bra på att tala med folk på den tiden...
... men Steve, han var fantastisk.
När Alexander Graham Bell hörde sin första ringsignal, så revolutionerande är detta.
Talar han om, Altair? Inga problem med Altair, tills jag försökte använda den.
Helt plötsligt så kom vi underfund med vad vi ville göra med våra liv.
- Det var allt vi kunde önska oss. - Till 30.
Här är den första persondatorn som du kommer att vilja köpa.
50! Vi sålde 50.
IBM kommer att skita i byxorna.
Jag tror inte att IBM ens vet vilka vi är.
Bra. Detta är ett gerillakrig.
- Dom är fienden. - Är dom?
Jag trodde att Steve kanske föddes, besatt av tanken att radera ut IBM.
På sätt och vis, förstår man varför.
På den tiden, utifrån vårt perspektiv...
...så var IBM praktiskt taget som Pentagon.
Dom var ett gäng killar som klädde sig exakt lika...
... och sjöng företagssånger.
Jag menar, vi var ju bara några slabbiga knäppskallar...
... som grejade med datorprylar som IBM-killarna trodde var leksaker.
Men vad visste dom?
- Var är din folka? - Jag sålde den.
1350 spänn. Vi är på väg.
- Steve. - Vad?
- Vad är problemet? - Jag vet inte om jag kan bygga dom här.
Du Woz, Jag antar att vi talar samma språk, eller hur?
Dan, Elizabeth, Jag talar väl inte Swahili, eller?
Jag har kommit för att informera dej om vårt universums hemligheter...
Men jag tror fortfarande inte att jag kan bygga dem.
Jag arbetar för Hewlett-Packard ibland.
- Jaha, och? - Min pappa förklarade att...
...dom har första tjing på allt som jag uppfinner.
- Va? - Det är inte mitt fel.
Det står på pappret som jag skrev under.
Fan också, Woz! Vi får vår chans, vårt öde...
...och nu måste vi ge upp alltihop till dom där affärsmännen?
Steve. Du heter Steve, va?
Ok. Steve, du påstår alltså att din manick...
...är till för vanligt folk.
Vad i hela världen skulle vanliga människor ha datorer till?
Vad?
Dom hatade den.
Varje gång som steve gick till banken för att låna pengar...
...så var det som om dom var eskimåer, och vi försökte sälja kylskåp till dom.
Okej, Steve såg väl inte ut som en affärsman. Men vem gjorde det?
Affärsmän och bankirer reagerade som du precis hade spytt på deras skor...
... om du försökte få dom intresserade av datorer till vanliga människor.
Fundera på det du.
Var är ditt skägg?
I badrummet. Jag rakade av det.
Jaha, varför då?
Därför att banker inte gillar skägg.
Så vi kallade oss Apple...
...och började tillverka dom där små datorerna.
Jag, Steve och hans vänner Elizabeth och Dan.
Allihop jobbade så svetten lackade i Steves föräldrars garage.
Att inte veta hur knäppt något är...
...kan ibland vara bra.
Du bara velar omkring...
...tills någon som Mike dyker upp och säger, "Wow."
- Steve Jobs? - Jobs.
Ja just det, förlåt. Mike Markula.
- Hej, Mike. Hur är läget? - Bara bra.
Mannen som gjorde Intel smarta.
- Japp... - Ingen rökning här inne.
Åh, ursäkta mej. Ja.
- Valentine sa att du kanske skulle ringa. - Ja.
- Välkommen till Apple Computers. - Tack. Så det är här det ligger?
Jag letade efter en riskkapital- möjlighet som det här.
Vilken sorts riskkapital talar vi om, Mike?
Vi börjar väl med en kvarts miljon dollar så får vi se vad som händer.
Förlåt?
En kvarts miljon dollar. Du måste vara Steve Wozniak.
- Ja. - Mike Markula.
En kvarts miljon dollar i det här?
- Japp. - Vad är haken?
- Ingen hake, bara affärer. - Det är haken...
...därför att det här är inte bara affärer.
Detta är praktiskt taget religiöst.
Det här handlar om att kullkasta död kultur.
- Döda gudar. - Okej, kolla här.
Om ni vill sköta verksamheten här från ett garage, så är det okej för mej.
Men det här är en helt ny verksamhet.
Steve Wozniak är anställd nummer ett. Du är nummer två.
Vänta nu.
Jag är anställd nummer ett.
- Woz? - Mej spelar det ingen roll.
- Jag är anställd nummer ett. - Jag säger ingenting.
- Jag antyder ingenting. - Då är jag nummer noll.
- Woz, du kan vara nummer ett. - Jag är noll. Okej?
Trots att saker och ting förändrades som aldrig förr...
... riskkapitalister bankirer och sånt...
... så var vissa saker precis som förr, särskilt för Steve.
- Jag vill inte ha, Steve. - Det kommer att göra dej snäll.
Woz, du och jag.
Det här är din mamma som säger till dej att släppa ner den här underbara LSD...
Din mamma skulle inte heller gilla det.
- Ta bort det där från mej. - Kom igen.
Jag skulle vara försiktig.
Älskling, det är du och jag. Ta en liten tripp?
- Nej tack, Steve. - Kom igen.
- Steve, nej. - Vad är det med er egentligen?
Det är som att bo med ett gäng insnöade tråkmånsar.
Mer till mej.
Åh, jag står. jag står framför något.
Det är ett sädesfält.
Åh, och jag hör klassisk musik. Kan ni höra det?
Jag dirigerar klassisk musik!
Allt rör sig med vinden.
Allt rör sig precis som jag vill.
Allt.
Steve.
Hallå...
...hur skall jag ta mej hem?
- Det är inte så illa när det inte blåser. - Jasså?
Vad är det?
Ta ner en pall med sex till.
- Åh. - Vad?
Jag kom precis att tänka på Harvard. Det går över.
Du, Paul.
Precis i rätt tid. Hur är läget?
- Kul att se dej. - Hej, Ed.
Så...
...är det du...? Är det du som är Bill?
Ä„r det du som är Ed?
Ja, det var som fan.
Värvningsbonus?
Jag har aldrig gett en värvningsbonus i hela mitt liv.
Du förstår Ed, i våra andra kontrakt, så får vi alltid värvningsbonus.
- Andra kontrakt? - Ja, våra andra kontrakt.
Ja, jag vet inte.
Jag vet inte.
Okej.
- Två tusen. - Fyra tusen.
- Va? - Naturligtvis.
En sak till Ed, det där med 15 dollar i patentavgift...
...för BASIC i varje såld 4K Altair, är helt enkelt inte acceptabelt.
Jag skall säga dej en sak, grabben. Så här gör inte jag affärer.
Och minst av allt vill jag bli beordrad av nån liten...
Ed, Ed, det här handlar inte om att beordra.
Du förstår, det här handlar om verkligheten.
I verkligheten är din maskin brilliant, men den behöver vårt språk.
Och utan det, tja, så är det bara en plåtlåda som lyser lite.
Så vi dubblar patentavgiften från 15 till 30 dollar per kopia.
Så på den tiden fick jag vykort från dom här killarna.
"Önskar du vore här," och sånt. Javisst, Albuquerque.
Bill och Paul bodde på det där värdelösa motellet...
... och låtsades som om dom visste hur det var att vara i datorindustrin.
- Eureka. - Vad?
Jag har skapat ett program som kan spela blackjack.
Chris, du har varit här i två dagar, och håller på med blackjack?
Ja, än sen?
Då har du jobb att göra.
Åh Gud, nej.
Inte Frank Sinatra. Inte "My Way."
Inte igen. Skona oss.
Så Paul, Jag lägger in 909 dollar, och du har lagt in 606 dollar...
...och så behåller vi namnet Microsoft.
Du vet att du sa till Ed att att vi hyr hela kontorsbyggnaden?
Tänk om han får reda på att vårt huvudkontor...
...är ett kackerlacksmotell med två anställda studenter?
Är dom horor tror du?
Antingen det eller motellinspektörer.
Jag såg den ena gå in och ut ur motellrummet...
...flera gånger igår.
Åh, älskling.
- Hoppade jag av Harvard för det här? - Du ville ha glamour.
- Du fick glamour. - Kom igen, älskling.
Sluta gnäll eller stick och fixa den där pizzan.
Åh, ja.
Åh älskling, kom igen. Ja!
Upp och hoppa. Dags att vakna. Ditt 9:30 besök är här.
Du glömde ditt MasterCard på restaurangen igår igen.
Det är tredje gången den här månaden. Hotellet i Dallas ringde och sa...
...att du hade glömt din kostym på rummet när du checkade ut.
Hertz ringde tillbaka och sa att dom aldrig hyr ut en bil till dej igen.
Två fortkörningsböter till kom med posten, och tvätta håret.
Nej, kamma håret, tvätta det senare och byt skjorta.
Det är där borta.
Vi är här för vårt 9:30 möte med er chef, herr Gates.
Herr...
...Gates?
Hallå?
Åh, Jag glömde säga dej något. Paul lämnade ett meddelande. Han bad mej säga...
...om du hamnar i finkan inatt igen, så får du klara dej själv.
Du får hitta någon annan som löser ut dej.
Okej?
- Gud Bill, är inte detta Pauls bil? - Du vet, jag har kommit på det.
Motion är skadligt för hälsan.
Kolla här, om du har en normal puls, 70 per minut...
...gånger den normala livslängden, som är 75 år...
- För fort Bill. Snälla. - Få se nu, det blir...
...70 gånger 60 minuter, gånger 24 timmar, gånger 365 dagar.
- Kom igen, snälla. - Det blir 37 miljoner hjärtslag...
...gånger 75 år.
Sakta ner.
Chris. Kolla där.
Bill.
Inte en chans.
Bill.
Nycklarna sitter i.
Jag vet inte om detta är en så bra ide, Bill.
Kan du inte kliva ner från den där? kom igen.
Jag tror man styr med pedalerna och dom här spakarna.
Nej Bill. Kom igen. Snälla.
- Okej, oroa dej inte. - Ja visst.
Klara.
Färdiga.
Gå.
Du kommer att förlora.
Inte en chans.
Microsoft? Ingen jag kände hade hört talas om Microsoft...
... eller Bill Gates. Jag menar, dom var okända.
Fast då var vi okända allihop, vilket var perfekt för oss...
...därför att alla dom respektabla, ärliga och moraliska killarna...
...var upptagna med att göra det dom alltid gör, vilket var att vara respektabla...
... vilket innebar att vi andra kunde springa runt och bete oss som idioter...
... och det var det vi gjorde bäst.
Jag saknar den tiden.
En schaktmaskin?
Vilka är Apple Computer?
Körde du på min bil med en schaktmaskin, Bill?
Förlåt.
Vi var ute och letade efter någon som hade en speciell mjukvara vi behövde.
Det enda vi hittade var ett obetydligt litet företag i Albuquerque, New Mexico.
Det står att Apple vill ha ett kontrakt på 21000 dollar för att licensiera BASIC.
Vet du vad det här betyder, Paul?
Ja ja. Det betyder att vi är i desperat behov av att göra affärer.
Vi är nästan utblottade, och vad värre är, så befinner vi oss i Albuquerque.
Jag har just skaffat den här bilen, Bill. Du är otrolig.
- En jävla schaktmaskin? - Förlåt.
Jag tror detta betyder att något något håller på att hända i Kalifornien.
- Nio fyrtiofem. - A.M. eller P.M.?
Öppnar om 15 minuter.
Jag är så trött att jag knappt kan se.
Tänk om dom upptäcker att vi bara har gjort tre såna här datorer...
...och vi låtsas som om vi har en hel monteringslina full?
- Vad gör vi då? - Woz. Inget sovande i båset, Woz.
Det ser illa ut.
Steve, helt plötsligt så arbetar vi hårdare än våra pappor...
...som vi skrattade åt för att dom arbetade så mycket.
- Jag fattar det inte. - Kom igen. Det måste förändras.
Vad skall förändras?
Dörrarna öppnas om 15 minuter.
Åh, herre Gud.
- Steve. - Vad?
- Inget.
- Måste jag ha mustasch eller? - En kostym. Du har köpt en kostym.
Två minuter i 10.
- Nå, tror du att det kommer någon? - Hur fan skall jag kunna veta det?
Klart dom kommer att komma. Jag vet inte. Kanske.
Sitter min slips bra?
Där är den.
Otroligt. Det var nästan som att vara en rockstjärna eller nåt.
Folk svärmade omkring en.
Horder av dom kom för att se den här fantastiska maskinen...
... med 62 chips och IC-kretsar som skapade färger.
Hårdplast, gjutet chassi. Du har aldrig sett nåt liknande.
- 65.02 och uppåt. - Nej, vi har slagit dom.
Och när killarna från Microsoft dök upp...
... hur skulle vi kunna veta vilka dom var? Dom stod där...
... och tittade på ett tomt Altair bås på den ena sidan och oss på den andra.
- Jag menar, vem skulle du välja? - Hej, hur är läget?
- Hej. - Steve.
- Hur är läget? - Jag är Bill Gates.
- Jaha, hej. - Ordförande på Microsoft.
- Trevligt att träffas. Vi hade en låda... - Microsoft, vi designar...
Ja, kul att träffa dej.
- Hallå, Steve. här borta. - Hej, John.
Ursäkta mej, ursäkta mej.
Nej vänta, kom hit. Kom hit.
Han kanske inte hörde dej eller nåt.
Ja, kanske det.
För första gången i mitt liv kommer de till mej, istället för att jag går till dom.
Det här är vansinnigt häftigt.
Det säger jag dej, det var en konstig tid.
Folk var som galna över Apple II. Jag hann inte med någonting.
Företaget växte så snabbt att jag inte visste vilka hälften av det nya folket var.
Och Steve hade massor av folk, du förstår, äldre människor...
... började att intressera sig för honom, vilket var fantastiskt.
Och för mej också, typ. Folk visste till och med vem jag var.
- Hej. - Det borde varit kul...
... men med alla bra saker, så kom även sånt som var dåligt också.
- Steve. - Vad?
Åh gud. Inte nu igen.
Vad? Vad? Vad?
Vad är det du...? Vad är det du talar om, är det inte ditt barn?
Hur skall jag kunna veta att barnet är mitt?
- Du vet. Din jävel, du vet. - Hur kan jag veta det?
Steve, jag är gravid i andra månaden. Vem annars har jag varit med?
Kolla här, gör vad du vill. Vill du spela mamma? Bra.
- Men ungen är inte min. - Det är den. Det är den.
Din skitstövel!
Gud.
Vad sa dom?
Steve. Ta en titt på detta.
Carl har fått paritet på den där BASIC...
Ni får inte betalt för att spela pajas!
Eller det kanske ni får. Kanske är det det som är problemet här.
Meningen är att ni skall skriva program.
Steve, vi höll just på med...
Jag behöver människor med talang. Jag behöver konstnärer!
Vad i helvete är ni idioter, annat än ett gäng instämplade förlorare?
Och här är ett annat anställningsbetyg.
Jaha, herr Brewster, vi har tittat på din ansökan...
...och ni har lång erfarenhet av stordatorer ser jag.
Sex år. Egentligen...
Sex och ett halvt.
Steve? Jag vet inte om du har träffat Steve Jobs.
Ja. Nej. Trevligt att träffa dig.
Visst.
Du sysslade med marknadsföring va?
Det var innan jag bytte till programmering. Ja.
Jag tog kvällskurser i staten San Jose.
Du ser ut som en IBM typ.
Nja...
...nej. Men jag hade en möjlighet på skolan att bli intervjuad av dom...
...och dom gillade mej. Dom flög mej till sitt huvudkontor österut.
Åh, det tror jag säkert.
Nej, det är sant.
Jag var en av en handfull människor som de verkligen anställde.
Är du oskuld?
Steve, lägg av.
- Vad? Är jag vad? - Är du oskuld?
Jag...
Nej.
Hur gammal var du första gången du fick dig ett ligg?
Jag... Jag...
- Steve, låt honom vara? - Jag ställde en fråga.
Min fru och jag har varit gifta ända sedan grundskolan.
Jag frågade inte om din fru.
Du är fortfarande oskuld. Du vet bara inte om det.
Du passar inte in här.
Varför slösar du bort vår tid?
Jag...
Ja, jag kör en test på den.
Steve...
...du krossade den där killen. - Woz, vad vi gör just nu...
...är som att...
...öppna dörrar.
Varje dag.
Om man öppnar fel dörr, så kan allt möjligt elände drabba en.
Man måste vara försiktig med vilka dörrar man öppnar.
- Vill du att jag ber killen om ursäkt? - Ja, han har nog gått.
Du Steve, det finns säkert saker som du får stå ut med hos mej.
Men du skall veta att det finns saker hos dej som jag får stå ut med också.
Jag menar, folk säger saker om dej ibland...
...men jag lyssnar inte på dem, därför att jag känner dej.
Jag förlåter saker för vi är kompisar.
Det är värt det. Det är det.
Det är värt det. Det är värt det. Det är värt det.
Det var ungefär fem år efter det att jag gått ut från Harvard...
... som jag fick ett samtal från Bill som sa, "Vill du vara med mej och Paul?"
Det var ett litet tvåbitars-företag som kallades Microsoft.
Först så tänkte jag, "Visst. Som om jag ville tappa mera hår."
Men sen, började jag tänka på det.
Vet du hur man överlever?
Man ser till att människor behöver en.
Man överlever därför att du får dem att behöva nåt som du har.
Och sen har dom ingen annanstans att gå.
Just nu är vi döda.
- Ingen behöver oss. - Så vi får dom att behöva oss?
Vi är för små för att ens betyda nåt.
Vi kan vara släckta imorgon, och ingen skulle märka nåt..
Vet du vad dom säger i maffian?
Håll dina vänner nära men dina ovänner närmare.
Vilka fiender talar du om?
Jag har fulla spypåsar här. Fulla spypåsar.
- Han mår illa. - Flintis med spypåsar.
På ingång. Fulla också. Hur är läget?
Kom igen.
- Min slips. Jag glömde min slips. - Bra Bill. Vi är redan sena.
Hej, hur är läget? Tio spänn för din slips. Okej, 20.
Trettio. Kom igen, kom igen. Trettio. Trettio spänn för slipsen.
Var köpte du den, på Ellos? Kom igen då. Det är ett nödläge. Var lite bussig. Snälla?
Vid den tidpunkten, hade Bill redan listat ut...
... att vi måste gå rakt in i lejonets kula. Den hemskaste av dom alla, IBMs.
IBM. Och på den tiden så var dom som Attila, hunnernas konung, Genghis Khan...
... och Drakula i en och samma person.
Men det vi tänkte göra, var att få dom att älska oss.
Mina herrar, hur är läget? Snygg slips.
- Tack. - Vi sitter här borta.
Våra skjortor är lika vita som deras.
Vi tror att vi har vad ni behöver.
Det är alltid en början.
Ok, Vi vet att IBM har startat här för att konkurrera med Apple...
...och att ni kommer att släppa en pc som kommer att sopa mattan med dom.
Så vi kan ge er ett operativsystem.
Vilken sorts operativsystem?
Det kallas...
...DOS.
Det här är otroligt. Inte bara otroligt, det är historiskt.
Det borde läras ut i alla historieböcker.
Jag menar, upphängt och inramat i nationalgalleriet eller nåt.
Därför att det som skapas här...
...är en av de största förmögenheter i världshistorien.
Bill Gates är världens rikast man på grund av vad som började i det rummet.
Vill ni veta nåt mer?
Det var inte enbart bluff och båg, men vi hade ingenting.
Alltså inte ett jävla skit.
Här var vi, tvåbitarsföretaget...
...och sa till IBM att vi hade lösningen på deras problem.
DOS? Disk Operativ Systemet?
För att få biljoner av IBMs datamaskiner att behandla data?
Vi var inte ens i närheten av att ha något som liknade det som Bill sålde till dom.
Nada, inget.
Naturligtvis vill vi inte sälja det till er helt och hållet.
Vi vill licensiera det till er.
- Ni vill behålla ägandeskapet? - Just det.
Tja, vinsterna ligger i själva datorerna, inte i den här mjukvaruprylen.
Inga problem.
Åh, det var en annan sak.
Vi måste kunna...
...sälja det till andra företag.
Men...
...det fanns ett litet problem.
Bill, varför sa du till dom att vi hade ett operativsystem?
Vi har inget att sälja till dom nu. Vi är döda.
- Inte då. Du ger väl oss ett mirakel? - jadå, visst.
Kom igen nu. Du sa att du kände en kille som vi kunde köpa ett operativsystem av.
Jag sa att jag nästan känner honom.
Nästan? Du hörde. Säg inte "nästan." Jag har precis lovat IBM.
Nästan.
- Varsågod. - Tack.
Så du säger alltså att du vill köpa mitt operativsystem.
Ja.
Varför?
Tja, jag vet inte. Vi tror att vi kanske kan pilla med det lite och sälja det igen.
Till vem?
Vi har några kunder, som vi för samtal med.
Några av dom vill inte att det vi gör skall komma ut.
Så vi fick skriva på tystnadslöfte.
- Och vad erbjuder du oss...? - Femtiotusen.
- Dollar? - Dollar.
Är du orolig?
Nej. Hela mitt liv hänger på en tråd bara. Jag, orolig? Nej då.
Vi fick IBM.
IBM. När man tänker efter...
...varför skulle IBM vilja göra affärer med ett gäng flanar som oss?
Därför att dom är framgångsrika, Ballmer.
Framgång är farligt. Det får kloka människor att tro att dom inte kan förlora.
Nå?
Nå, din stumma idiot?
Kan ni höra det? Ljudet av pengar?
Ett vrål av pengar. det fanns vart du än vände dej, pengarna regnade ner.
Miljoner och fler miljoner.
Allt tack vare den där killens operativ- system som vi köpte för 50,000 spänn.
Det gav bränsle åt en global explosion av rikedom olikt nåt annat i mänsklig historia.
Men vet du?
Att ha pengar och att vara cool är inte nödvändigtvis samma sak.
- Hej, jag är Bill Gates...
Vad i hela...?
Hej.
Du vet, du borde verkligen se hur du åker.
Du måste ha en underbar bandbredd.
- Förlåt? - Gör du nåt särskilt sen?
Vem är den där tönten?
Snyggt jobbat, hetsporre.
När Paul och jag var vid Lakeside, och gick i tionde klass tillsammans...
...så fixade vi med datorn så vi hamnade på lektioner där dom bästa brudarna var.
Det har tydligen bara gått utför sedan dess.
Du kanske borde ha bankboken hängandes i en kedja på livremmen.
Eller så kanske du borde sluta att skrika framför dina anställda.
Tjejer gillar inte skrik. Dom gillar när man är cool.
Jasså, Ballmer? Hur blir man cool då?
Jag vet inte. Du såg ju Saturday Night Fever. Travolta är cool.
Jag vill hälsa er alla välkomna till Apple Computers nya huvudkontor och hem.
Helt plötsligt så var Steve en stor stjärna.
Folk tog praktiskt taget allt han sa på största allvar...
... som om dom blev exalterade enbart av att vara nära honom.
Tack så mycket för att ni kunde komma till oss idag, en vacker dag som denna...
...och hjälpa oss att stoppa skvallret.
Så utan vidare fördröjning, skvallret är sant.
Mina damer och herrar, vår nya president, John Sculley.
Om jag skall vara ärlig, så trivdes jag bra med att vara president för Pepsi-Cola...
...ända tills Steve Jobs kom för att värva mej och sa:
"Vill du sälja sockervatten resten av ditt liv...
...eller vill du skriva historia?"
- Ja. - Ja.
- Jag vet. - Ja, växeln.
- Jag behöver information om Oregon. - Okej, ge mej en minut.
Steve, jag behöver prata. Jag vet inte hur jag skall vara i såna här situationer.
- Om en minut. - Steve, som det där aktie-erbjudandet?
Hundra miljioner dollar?
- Vad gör man med 116 miljioner? - Om en minut.
Jag tänker inte rikt. Jag vet att många kan tänka rikt, men jag tänker inte rikt.
Man kanske kan lära sej det, men alltså, 100 miljioner. Det är mycket att lära sig.
Jag hade knappt så det räckte till lunch innan allt det här.
Vi skulle ha gett aktier till dom andra, Steve.
Som Dan? Dan har varit med oss sedan starten...
...och du satte inte undan några aktier till honom.
Steve.
- Jag tänker ge Dan lite av mina aktier. - Visst, är Arlene där?
Vi måste göra rätt för oss.
Arlene? Okej, bra. Jag vill prata om den där babyn.
Steve, varför bryr du dej om vad jag kallar babyn?
Därför att jag inte vill att babyn skall heta Rainbow.
Eller Orisha eller Ravi Shankar eller nåt annat liknande namn.
Steve, inte just nu, okej?
När fan skall jag ringa då? För varenda gång jag försöker...
Steve.
- Vill du att jag tar den? - Tack.
Ingen orsak.
Hej.
Jag tittade bara förbi för att se att allt var bra.
- Är allt bra? - Tack.
Och för att...
...se till att du inte ger det nåt konstigt namn.
Vad är det för fel på Orisha?
Eller Sunshine eller Purity?
En unge har nog med problem här i världen...
...med att inte veta vart den hör hemma.
Ett namn kan märka en unge.
Få den att...
Det kan göra den till en enstöring.
Inte "den."
Henne.
Lisa.
Okej.
Hon är din dotter också.
Arlene, vi behöver inte gå igenom det igen.
Man lever inte bara sitt liv.
Man ändrar det, formar det, man lämnar sitt avtryck i det.
Och det är vad, vänj er vid namnet...
...Lisa kommer att göra.
Ja!
Den datorn var det första stora nya projektet vi hade på Apple.
Och folk undrar fortfarande varför Steve insisterade på det namnet.
Du vill kalla en dator för Lisa?
Är inte det din babys...?
Jag menar...
Vad heter hon? Arlene. Är inte det Arlenes babys namn?
Det finns andra här som har döttrar som heter Lisa.
Steve, du har en dotter där uppe som du inte ens vill prata om.
- Det verkar lite... - Lite vadå?
Vi måste se oss själva som konstnärer.
Det är som Picasso sa:
Bra konstnärer kopierar. Stora konstnärer stjäl.
Det var dem vi ville stjäla av. Xerox.
Dom utvecklade i hemlighet dessa fantastiska grejer...
... som musen och grafiken på skärmen istället för en massa siffror.
Men när ingenjörerna från Kalifornien åkte till New York...
... för att presentera alla fräcka grejer för höjdarna på Xerox ...
... så hade dom inte en aning om vad det var för något dom såg.
Som musen. Det var som om någon släppt ner en död råtta på styrelsebordet.
En mus.
Ni vill att Xerox ens överväger något som kallas mus?
Här gjorde Steve nåt genialt...
... för han övertalade Xerox att visa oss alla dom här otroliga prylarna...
... som deras killar i kalifornien hade utvecklat.
Jag säger bara, det gjorde deras folk helt galna.
Åh, gud.
Då går vi.
Jag kände mej som en av dom Mongoliska horderna...
... som kom för att röva och plundra ett gäng försvarslösa bybor.
Nej, nej. Detta är vansinne.
Det vore som att bara ge honom alltihop.
Vi skapade musen och allt det andra, och nu vill idioterna i New York...
...visa alltihop för Steve Jobs.
Jag gör det inte.
Hej. Jag är Steve Jobs.
Jag skulle vilja ha svar på några frågor om de saker ni har uppfunnit.
Det grafiska gränssnittet?
Det gör inte ont.
Tror du ja.
- Vad vill du veta? - Hur...?
Vilken baslängd använder ni? Heltal, eller flertal?
Kan ert operativsystem konvertera exekverbar kod?
- Jag har det. Jag har det, Steve-O. - Vad är mellan...?
Rätt coolt, va?
Klick, och du är här.
Klick, och du är någon annanstans.
Det grafiska gränssnittet var ett mirakel på den tiden, och vi fick det.
Steve fick det från Xerox, som bara gav oss allt, så vi kunde mixtra med det.
Som när rika människor ger bort gammalt skräp till frälsningsarmen...
...fast skräpet visade sig vara en Rembrandt.
Cirka 100 miljarder dollars försprång mot alla andra.
Apple tjänade massor av pengar. Det var underbart.
Och det är klart, jag blev nog lite galen. Jag menar, allt var bara lek och skoj.
Jag började köpa riktigt dyra leksaker.
Det var jag med mitt eget flygplan.
Enda problemet var att jag kanske inte var så bra pilot som jag trodde.
Jag menar, krasha en dator är en sak men flygplan?
Du vill inte veta.
Hej, Steve. Kom du precis?
Nej, Jag stod precis utanför och talade med läkaren.
Minns du inte att vi pratade med varandra för tio minuter sen?
- Pratade vi? - Ja.
Du, min hårddisk krashade.
En datorkille med minnesproblem.
Herregud.
Det är helskumt. Du vet att en del av ditt liv finns där...
...fast du kommer inte ihåg nåt av det.
Det gör en galen.
Hallå.
Hallå!
Paul.
Simonyi, hämta Matthews.
Ballmer, kom hit.
- Vad är det? - Det här är riktigt dåligt.
Apple's nya dator, Lisa? Vi är döda.
Ja just det, Jag har redan sett den.
Grafiken och deras operativsystem...
...får det som vi säljer till IBM att se tio år för gammalt ut.
- Jag vill ha det. - Vad menar du med att du vill ha det?
- Det är Apples. Vi kan inte bara ta det. - Du lyssnar inte. Jag vill ha det.
Sista utropet för TWA flight 2684 till San Jose. Sista utropet.
- Femtio spänn på att han missar planet. - Taget.
Det skulle inte skada att köpa en bilradio, Bill.
- Jag kan inte få in radio... - En trafikrapport.
- Vänta. - Vi skall med det här planet.
Tyvärr. Ert plan är på startbanan.
Fröken, vad är detta för service?
Jag är ledsen, men ingenting kan få det där planet att återvända till utgången.
Jo då. Viljestyrka. Och min vilja är att det där planet vänder om.
- Åh, verkligen? - Verkligen.
Är ni medveten om att min portfölj innehåller koder till datorspråk?
- Vet ni vad dom gör? - Tyvärr inte.
Dom skyddar mot virus. Jag antar att ni vet vad virus är?
- Jag går till läkare ibland, ja. - Nej, datorvirus.
Ja just det, jag läste nyss en artikel om såna saker.
- Det kan utplåna en hel dator. - Ett helt system av datorer.
Som den bakom er terminal där, som den i planet...
...som i alla plan på alla flygplatser, som den i kontrolltornet.
Är du beredd att ta ansvar för dina handlingar...
...om inte den här informationen kommer med på det där planet?
Gud, hans rykte att irritera resten av världen är intakt.
Han missade banne mej planet.
Detta är er kapten som talar. Vi måste återvända till utgången i några minuter.
Det är inget allvarligt.
- Lystring, flight... - Era biljetter, tack.
- Du har biljetterna, eller hur? - Nej, Jag gav dom till dej.
Bill, i bilen.
Oj. Dom här grabbarna är nog 50 gånger större än oss.
Bra konstnärer kopierar. Stora konstnärer stjäl.
- Jasså? Vem sa det? - En konstnär. Van Gogh tror jag.
Hallå, kolla där.
Aj styrman. Är det dags att våldta och plundra, eller?
Är det verkligen vettigt att släppa in dom här killarna från Microsoft?
Vi har kultur. Det har inte dom.
Ingen smak. Ingen orginalitet.
Men dom kan bli användbara.
Låt föreställningen börja.
Välkomna till Apple.
Bill.
Kul att se dej. Tack för att ni kom. Steve.
- Hur är läget, Steve? - Kul att ni är här. Paul. Hej, Steve Jobs.
- Hej. Charles Simonyi. - Kom in. Låt mej presentera er.
Det här är Gilmore. Han är en av våra bästa programmerare.
Och han är lojal. Ja, det här kräver lojalitet.
- Total lojalitet. Eller hur? - Det är tanken, Steve.
Den här vägen. Macintosh- laget, det är som en familj.
Alla andra är utomstående.
- Vad är det med piratgrejen? - Vad brukar jag alltid säga?
Bättre att vara pirat än att gå med i flottan.
- Är du pirat? - Ja. ja, absolut Steve.
Jag har varit uppe 52 timmar i streck.
Lojalitet.
Jag ska visa er framtiden.
Den är topphemlig. Det är cirka...
...ett år kvar till lanseringen.
Den ultimata, vansinnigt häftiga...
...fusionen av konst och teknik.
- Den kallas Macintosh. - Detta är definitivt inte Lisa.
Den har ett grafiskt användargränssnitt.
Jag förstår inte. Hur klarar datorn att visa muspilen?
Hårdvaran har inget att göra med musen.
- Allt sköts av mjukvaran. - Det räcker.
Förlåt, Steve.
Det finns ingen anledning att tortera våra gäster...
...med nåt som dom inte kan få.
Du är sårbar när det gäller kalkylprogram, Steve.
Vi kan hjälpa dej.
Nittio timmar i veckan. Gillar du T-tröjan? Jag skall ge den till min personal.
Några av dom jobbar till och med mer än nittio timmar i veckan.
Vi har Multiplan igång på många olika plattformar.
Ingen kan mäta sig med oss.
Man kan inte bara ha anställda längre.
Det är jättebra.
Nej, dom måste ingå i ett korståg.
Det är som konst, vetenskap, religion, sammanförda till en enda.
Vi har gränssnitt med flera verktyg. Det kan göras om för Macen.
Göras om. Göras om.
Här är vi konstnärer.
En plats där sand kommer in i ena änden...
...och kommer ut i den andra. Kiselkonst.
IBM kommer att vilja ha alla våra grejer.
IBM?
IBM, dom är historia.
dom tillhör 1950-talet, istids-Amerika, en uppblåst fiende i ett vittrande slott.
- Och vi stormar det. - Jag vet att IBM är fienden, Steve.
Men vi kan hjälpa er.
Ni behöver inte oroa er för IBM.
Jasså?
Så varför arbetar du med dom?
Jag jobbar mycket hellre med er.
Vi är inne.
- Vi skall jobba åt Apple. - Du driver med mej.
Dom skickar oss tre prototyper av datorn vi nyss såg.
- Macintosh. - För guds skull.
En piratflagga vajar över oss och han ger oss sin kronjuvel?
Vem fan är det som är pirat egentligen?
Han ser det han tror på, inte tvärtom.
Vi är inte hans största problem.
Om han inte passar sig, så kommer han att kvadda stället.
- Macintosh! Macintosh! - Macintosh regerar!
- Apple II är bäst! - Mac är bäst!
Trots att jag fick minnet tillbaka, så var det inte samma sak längre.
Jag kunde inte fatta hur allt hade förändrats.
Apple höll på att slita sig själv i bitar.
Steve hade skapat två läger:
Hans nya Macintosh-grupp mot alla andra i företaget.
Steve, vad fan är detta?
Som i en familj. Ibland blir det stökigt.
Jag förstår inte det här.
Är det Mac-folket mot Apple II-folket?
- Dom spöar ju upp varandra. - Otroligt va?
Folk vill bli formade, präglade.
Men om du skulle fråga någon, vem som helst, så skulle dom förneka det.
Jag vill inte forma någon, Steve. Det är inte roligt längre.
Kanske är nöjen bara existentiella fragment i snyggare förpackning.
Jag skämtar inte längre.
Jag sa till dej för längesen, jag gillar skämt.
Steve! Hej då. Jag slutar på Apple.
- Det var väl ett skämt, va? - Nej. jag går tillbaka till skolan.
Woz. Hallå, vad sysslar du med? Jag tycker inte att det är en bra ide.
Jag är bara en bromskloss för dej nu när du är på väg att köra rätt in i väggen.
Woz!
- Jag ber om begåvning. - Steve.
Jag ber om genialitet, och du ger mej det här?
Steve, snälla.
Åh nej, Steve, inte igen.
Klockan är 3 på morgonen, jag orkar inte försvara en ofullständig design.
Det är för att det inte finns nåt att försvara.
Jag vill ha skönhet, inte inkompetens.
Lyssnar du på mej?
- Lyssnar du...? - Ja, jag lyssnar!
Jag är så trött på dina kränkningar.
Det är allt du kan. Bryta ned folk och kasta skit.
- Din eländiga skitstövel. - Vad gör du? Kom igen, sluta nu.
Jag vet att vi har haft stridigheter...
...och som alla strider, så har det funnits offer på vägen.
Men idag så firar vi.
Macintosh.
Det är dags att döpa...
...vår lilla Macintosh.
Vår baby.
- Gratulerar. - Gratulerar.
Riktiga konstnärer levererar.
I det här företaget, på Apple, i hela branschen...
...så är vi, ni, Macintosh-laget, dom enda riktiga konstnärerna.
Ni kan glömma Apple, glöm Lisa.
Det är bara vi. Macintosh-laget.
Vi har blivit utvalda att fånga historien.
Men först, carpe diem, fånga dagen. Nu är det er tur att festa, gott folk.
Du John.
Hörde du det jag hörde där inne?
- Du grabben, vad sa du om Steve? - Jag är trött på hans skit.
- vad sa du, grabben? - Du hörde.
Ska man tala så om Steve?
Ska man tala så om killen som föder dej, va?
- Killen som föder dej? - Lägg av. Sluta nu.
Lägg av nu.
- Hallå, hallå, killar. - Kan någon dra bort honom.
- Så här var det aldrig på Pepsi-Cola. - Lägg av.
Vill du sälja sockervatten resten av ditt liv?
Steve, Jag är orolig.
Jasså?
Ja, över vad som händer.
Allt det där, "dom mot oss" köret. Macintosh mot Apple II.
Du förstår inte, John. Människor behöver motivation.
Vi missade Vietnam. Det här är vårt Vietnam.
- Det sliter företaget i bitar. - Skapande är stökigt.
Vill man ha genialitet så får man galenskap. Två sidor av samma mynt.
Du visste det när jag tog in dej.
Steve, om du inte kan lita på mej, så gud hjälpe dej.
Jag nämnde ingenting om förtroende, John.
Det finns ett annat problem.
- Det gäller Arlene och babyn. - Det är mina problem.
Nej, inte nu längre. TIME MAGAZINE gör en artikel.
Du behöver ingen dålig publicitet. Inte vi heller.
- Ungen är inte min. - Steve, du gjorde ett faderskapstest.
Hon är din. Det står på resultaten.
- Faderskapstest är rena skämtet. - Hon ber om 20,000 dollar.
- Totalt, det är allt. - Utpressning.
Steve, Det har du råd med. Ge henne vad hon ber om.
- Du borde ge henne mer. - Det är inte dom jävla pengarna.
Vad är det då?
Jag vet inte.
Mamma, det står en man här.
Hur längesen är det, ett år?
- ja, jag har varit upptagen. - naturligtvis.
- Varför kom du hit? - Jag vet inte.
Hon ser ut att må bra.
Du borde ha besökt henne.
- Du kunde ha tittat förbi med henne. - Åh, Steve.
Här.
Tack.
Tack, Lisa.
- Steve Jobs mördar oss. Ballmer! - Jasså?
Detta är värdelöst. Helt värdelöst.
- Windows skulle kommit ut förra året. - Vi kan börja nu Mr Gates.
Varför måste jag göra detta? Jag är upptagen. Detta är löjligt.
Det är bra PR. Det är för Wall Street Journal.
- Jag behöver inte PR. - Kan du stå lite till vänster?
Hålet i den där tröjan... Vänd dej helt åt höger.
Är jag en dresserad säl eller?
- Om Apple klarar sånt, varför inte vi? - Vad vill du att vi ska göra?
- Vad som än krävs. - Vad betyder det, Bill?
Det betyder leverera Windows före snön faller.
- Detta är Seattle. Det snöar inte här. - Glöm det, Steve.
Mr. Gates, jag tycker att du tar av dej tröjan...
...för den går inte ihop med bakgrunden.
Grönt och blått, det är inte inne nu för tiden.
Det är inte inne alls.
Svettfläckar. Det är fruktansvärt.
- Jag skulle vilja gå och jobba... - Jag vet, vi är nästan klara.
Okej, och tre, två, ett. Ett leende, tack.
Brådskande, Mr. Gates.
Tack. Vad nu då?
Steve Jobs.
"Mr. Jobs kräver att du kommer till hans kontor ikväll."
Han börjar bli paranoid över vad vi gör.
Det kanske han borde bli.
Inte i den takten du håller.
Jag tror att jag hade en träff ikväll med Ann.
- Jag trodde hon var borta i affärer. - Det är hon.
Hur kan du då ha en träff?
Jo, Jag går och ser en film här, sen går hon på samma film i Denver...
...och efteråt ringer vi varandra och talar om filmen.
Jösses Bill, jag vågar inte ens tänka på hur ni gör när ni har sex.
Ni stjäl från oss!
Steve, vi stjäl inte alls från dej. Kom inte och säg det.
Vad fan är det ni gör då?
Vad är det jag hör hela tiden om att ni utvecklar...?
Vad är det ni kallar det? Windows?
För att konkurrera med oss?
- Jag gör ingenting mot dej, Steve. - Snacka inte massa skit!
Ni piratkopierar mjukvaran från våra Mac-prototyper!
Jag litade på dej.
Om du vill veta allt som vi jobbar med, så kan jag visa dej.
Det konstiga var...
... Steve Jobs var den enda som Bill aldrig skulle skälla på. Tvärtom.
Steve beordrade Bill att flyga ner dit för att kunna skälla ut honom...
... men Bill, han bara väntade ut honom, övertygade Steve att vi inte var nåt hot...
... och att det där Windows-köret inte var nåt att bry sig om...
... och ett par timmar senare, så var allt bra igen.
Det kan jag säga, Bill är fenomenal på sånt.
Och det är allt ni jobbar på?
Naturligtvis.
- Jasså? - Vet du en annan sak?
Läste du vad jag sa i den där artikeln om oss för två dagar sedan?
- Nej. Vad sa du? - Jag sa att när er Macintosh släpps...
...så är det den enda datorn som jag skulle köpa till min mamma.
- Jasså? - Japp.
Din mamma, va?
- Det är som om vi var en stor familj. - Familj?
Det vet du.
Familj.
Steve, Steve, Steve, Steve!
Tala om för mej.
När upphörde detta att vara affärer och övergick till att bli en religion?
Tack för allt arbete.
Och kom ihåg, det vi kommer att göra nästa år...
...kommer att förändra hur människor tänker...
...och kommunicerar.
Hallå.
- Hallå. - Så njut av revolutionen...
...som vi alla har skapat och se...
Steve tror att IBM är fienden.
- Öppnar sig framför oss.
Han har inte fattat.
Att det är ni.
Vad snackar du om?
Kopior av ert Windows har precis börjat dyka upp här.
Ni snodde våra grejer, Bill.
Ni snodde våra grejer, mixtrade med det, och sa att det var ert.
Förolämpar du alltid dina gäster så här?
Tro inget annat.
Vi är alla en stor familj.
Och en del av den består av våra vänner på Microsoft.
Bill?
Mina damer och herrar, Bill Gates.
Till sist, vill jag visa er ett smakprov...
...den mest fantastiska 60-sekundersfilm ni nånsin sett.
Och vi visar den bara en gång...
...under Super Bowl.
Så se hur vi skall hantera IBM.
Jag menar storebror.
Ni förstår, den reklamfilmen var intressant på många sätt...
... för när vi var på det här stora jippot hos Apple...
... och deras ingenjörer packade upp alla dessa japanska datorer...
... med de första utgåvornaav våra grejer, Windows...
... som väldigt mycket liknade deras grejer...
Jag menar, om jag skulle välja en tidpunkt...
Du...
...jag får en del konstiga vibbar nu.
Är du säker på att vi bör stanna?
Ibland satsar du. Ibland passar du.
Nu är det inte läge att passa.
Vi skall segra.
Tydligen så misstog jag mej.
Jag gjorde ett misstag.
Jag litade.
Jag trodde.
Familj.
Kanske en maffia-familj. Vänder du ryggen till så får du en kniv i den.
Våra killar återvände från Japan med den här NEC-datorn...
...och den är fullproppad av Microsofts program.Dina Microsoft-program.
Dom är nästan identiska med våra.
Det kan finnas vissa likheter, Steve.
Likheter?
- Säg stöld. - Steve, alla bilar har rattar...
...men ingen hävdar att ratten är deras uppfinning.
- Vi har ett kontrakt, du och jag. - Tja, du borde läsa det mer noggrant.
Vad är detta?
Det är som att göra affärer med...
...med en, bönsyrsa.
Du blir förförd och sedan blir du uppäten levande.
Nu får du ge dej.
Vi båda är som två killar som har den här rika grannen...
...Xerox...
...som jämnt lämnar dörren på vid gavel.
Och du smyger in och snor teven.
Fast när du kommer dit, så inser du att jag hann före.
Jag fick bytet, Steve!
Och du gnäller?
"Det är inte rättvist.
Jag ville sno det först."
Du var för sen.
Vi är bättre än er.
- Vi har bättre grejer. - Du fattar inte, Steve.
Det spelar ingen roll.
Precis som med andra saker,så finns det alltid en sista gång.
För oss var det när vi allihopa träffades igen...
... på den här stora festen som Steve hade på sin 30-årsdag.
Det var bara en sån där sak.
när man jobbar riktigt hårt för att få något att fungera...
... men på nåt sätt så gör det inte det.
Och kanske borde man ha vetat det hela tiden.
- Är det verkligen Ella Fitzgerald? - Jag har absolut ingen aning.
Har du hört vilken mat dom serverar?
- Laxmousse, getost. - Jag kan inte äta sånt.
- Kan vi inte sticka till Dennys? - Är det Joan Baez som är med honom?
Vänta, vänta. Vem är Joan Baez?
- Hej. - John.
Jag måste tala med dej. Det är viktigt.
Okej, John. Ursäkta mej.
Vi har ett problem.Vi har blivit ombedda att skåla för Steve.
Jag? Skåla för Steve? Aldrig. Inte efter vad som hänt. Aldrig.
Åh John, titta inte på mej. Jag... Mike, du gör det.
Efter dom senaste månaderna? Jag tror inte det.
John, Du är den utvalde.
- Nej. Inte nu. Absolut ingen chans. - Varför inte?
- Steve tror att jag är hans... - Han tror att du är hans vadå?
Mina damer och herrar, en skål.
För en anmärkningsvärd man.
En man som tog mej till det här företaget...
...utan vilken inget av detta ikväll nånsin skulle ha hänt.
Steve Jobs, en sann ledstjärna. En man som kan se in i framtiden.
- Så sant, så sant! - Steve.
Grattis på födelsedagen!
Tre månader senare avskedade John Sculley Steve Jobs
Det är konstigt, men ibland upptäcker man att saker betyder mer för en...
...än de saker man tror är viktiga. Förstår ni?
Kanske är det bara åldern.
Okej, killar. Låt oss se hur det blev.
Den blev bra.
Steve Wozniak lär ut datakunskap till barn och bidrar till en ballett.
Det är sant.
Vi lär oss om solens storlek i förhållande till månen.
Lisa ingår nu i Steve Jobs nya familj.
Steve Jobs återvände till Apple 1997.
Hej, Steve.
Det skall verkligen bli intressant, du och jag tillsammans alltså.
Ja.
Microsoft äger nu en del i Apple.
Bill Gates är just nu den rikaste mannen i världen.
Filmen är baserad på verkliga händelser och personer.
Vissa scener, dialoger och personer är av konstnärliga skäl fiktiva.